Nu m-am mai drogat de 2 ani, 7 luni și 13 zile.
V-aș putea spune câte ore în secunde,
dar ați putea crede că sunt obsedat.
Cred că vreau doar să spun...
Mulțumesc.
Fără ședințele astea,
fără sprijinul unor oameni ca voi,
nu știu unde aș fi.
Mersi, Eric.
Ești bine?
În regulă, vom pune punct acestei zile.
La ședința de mâine...
- Sherlock... - Amygdala!
6:00.
Excelent.
- Cum adică te bagi în transă? - Mă hipnotizez singur.
E simplu, pe bune. Cheia e repetiția unui cuvânt.
Cuvântul meu, așa cum poate ai ghicit, e "amygdala".
Deci te-ai hipnotizat singur la prima ta ședință cu grupul de sprijin?
Nu puteam asculta toate poveștile alea, nu?
Asta e și ideea.
Și, când te simți mai confortabil, poți vorbi și tu.
Locuiești cu mine de o săptămână, Watson. Știi că eu nu fac asta.
- Atunci de ce nu poți asculta? - Teoria mansardei.
Întotdeauna am crezut că creierul e ca o... mansardă.
Un spațiu de depozitare pentru informații.
Dar pentru că acel spațiu e finit, trebuie umplut numai cu lucrurile
de care cineva are nevoie pentru a fi cea mai bună versiune a lui.
De aceea, e important să nu ai informații inutile.
Pălăvrăgeala cuprinsă de o ședință tipică a unui grup de sprijin,
de exemplu, le scoate la iveală pe cele folositoare.
Doar...
Pot împrumuta asta?
- Ce faci? - E nebun.
Creierul tău?
Informații folositoare.
Folositoare, cu substanță, unice.
Pălăvrăgelile.
Asta e cea mai tâmpită chestie pe care am auzit-o.
- Creierul nici măcar nu funcționează așa. - Așa funcționează creierul meu.
Bine, mai multă pălăvrăgeală. Merg să iau cina cu un prieten,
dar mă voi întoarce înainte de ora 10:00, așa că voi fi acolo la 8:00...
Să fiu 2 ore singur? Nu ți-e teamă că voi face vreun exces?
Astfel de scurte momente sunt...
Un progres natural în prietenia noastră.
Da, ai menționat asta.
Dar, ca să fiu sigură, îți voi face un test antidrog când mă întorc acasă.
Căpitane Gregson...
Cum îți pot fi de folos?
Numele e Casey McManus.
A intrat pe ușa din față în seara asta și a primit un glonte între ochi.
Vărul său e polițist. Ofițer de patrulă la secția 116 din Queens.
De-asta te-am sunat.
Trebuie să am cei mai buni oameni la chestia asta.
Ai spus la telefon că a dat peste un spărgător.
Da. Ceasul și portofelul lui au dispărut.
Sertarele erau și ele răscolite.
Victima a surprins probabil infractorul când a intrat din hol.
Holmes, dră Watson, faceți cunoștință cu detectivul Bell...
un altul din cei mai buni oameni ai mei.
- Bună. - El e la conducerea cazului.
Tu ești consultantul, nu?
Am auzit lucruri bune.
Da, normal că ai auzit. El cine e?
Vecinul de vizavi.
El a văzut cadavrul prin ușă și a sunat la 911.
Căpitane...
O să aștept pe hol.
De ce continui să te manifești
ca și cum nu ai mai văzut un cadavru înainte?
Ai fost chirurg. Ai făcut Medicina.
În mod sigur ai lucrat pe cadavre.
Corect. Pentru că e exact același lucru.
Detectiv Bell!
Ai clasifica asta ca jaf-omucidere, nu?
Da.
Ar fi greșit.
Ăsta e un jaf ȘI o omucidere. Cu "și", nu cu cratimă.
S-a comis două infracțiuni separate, de doi infractori diferiți.
Traiectoria glonțului care l-a ucis pe dl McManus, ajunge la acest scaun.
Ucigașul era așezat când ea a apăsat pe trăgaci.
Ea?
Pot mirosi un deodorant "T-Blossom" pe piele.
E un deodorant de damă.
O femeie a stat aici destul de recent.
Nu dintre oamenii tăi, desigur.
Asta e o scenă a crimei activă,
și, la cum te știu eu, căpitane, ei știu mai bine.
Așa că rămâne trăgătorul.
Continuă.
A doua infracțiune, jaful, a fost comis de un bărbat.
Un bărbat foarte puternic, judecând după obiectele luate din apartament.
Cât de puternic trebuie să fie un tip ca să fure un portofel și un ceas?
Uiți de șifonier.
Modelele de praf de pe perete și de pe podea
ne arată că stătea aici, ca și aceste zgârieturi pe pe podea.
- Ești nebun! - De fapt, nu e.
Aia e o piesă foarte grea de mobilier. Iar clădirea asta nu are lift.
Ar trebui să presupunem că hoțul l-a dus jos,
6 rânduri de scări, înainte de venirea poliției?
Normal că nu.
Totuși, zgârieturile de pe podea ne spun
că a fost târât până la jumătatea holului.
Mă face să cred că nu a părăsit acest etaj.
Tu ce crezi?
Da, așa credeam și eu.
- Vizavi ai spus? - Nu poți intra acolo! Îți trebuie mandat.
Birocrația. Unul din multele motive pentru care nu sunt polițist.
Holmes, stai.
Hoțul.
Acum nu mai ai nevoie decât de ucigaș.
ELEMENTARY sezonul 1, episodul 2
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro
Casey era deja mort când l-am găsit.
Știu că ar fi trebuit să sun întâi la poliție,
dar lucrurile mi-au mers prost în ultima vreme.
Știi, eu doar... Nenorocita asta de economie...
Iar șifonierul era o antichitate. Valorează cel puțin 2 miare.
Dar nu am ridicat un deget asupra lui.
Nu, nu ai făcut-o.
I-ai băgat un glonte în creier.
Greșit! Greșit! Greșit!
Ce e greșit?
Îmi pare rău, nu cred că aș fi putut fi mai clar mai devreme.
Au fost două infracțiuni, doi infractori.
Tipul asta are toate lucrurile victimei.
Dar nicio armă. Nu e nicăieri în apartamentul lui.
Suspectez că testele pentru praf de pușcă făcute de oamenii tăi
vor arăta că el nu a tras cu una în ultima vreme.
De asemenea, nu folosește niciun deodorant,
cu atât mai puțin "T-Blossom". Sau nu ai observat?
Ești singurul care ar fi putut mirosi ceva pe scaunul ăla.
Scaunul, corect... Mă bucur că ai adus vorba.
Dacă, conform teoriei detectivului Bell, spărgătorul era surprins
de întoarcerea neașteptată a victimei, de ce era așezat?
E un moment curios să iei o pauză, nu?
Știi ceva, Sherlock?
Te superi dacă-mi aduci o pungă de cipsuri?
Cred că e un automat după colț.
Nu i s-a cerut să facă consultanță aici din cauza personalității fermecătoare.
Întotdeauna a fost așa?
Atunci când l-ai cunoscut la Scotland Yard?
Era o bătaie de cap.
Dar era și foarte, foarte bun.
Săptămâna trecută, când te-a prezetat, a spus că ești valetul său personal?
Ăsta e un fel de majordom, nu?
Cred că ai fost foarte fericit când s-a mutat în New York.
De fapt, a luat legătura cu mine înainte să plece din Londra, acum 2 săptămâni.
Te-a sunat din Londra?
Da. Spunea că mă sună de pe Heathrow. De ce?
Mă scuzați.
Vecinul nu vrea să coopereze.
Spune că vrea un avocat.
Deștept om.
Nu a omorât pe nimeni. Ar trebui să-și ia un avocat.
A mai spus că a trecut pe lângă o "femeie ciudată" pe scări,
chiar înainte să găsească cadavrul victimei.
Excelent! A văzut-o bine?
Da, o poate descrie unui desenator.
Probabil din cauză că e produsul imaginației sale bolnave.
Evident, l-a auzit pe Harry Potter de aici
spunând ceva despre o femeie la locul infracțiunii,
iar acum încearcă să ne servească una pe o farfurie.
Trebuie să-l punem lângă un desenator.
- Difuzați imediat imaginea femeii. - Scuze. Cine conduce ancheta asta?
Ai spus că acest caz e important pentru moralul oamenilor tăi.
Tipul ne trimite după cai verzi pe pereți.
Chiar vrei să riști să acuzi de crimă persoana greșită?
Sună la cartierul general și adu-mi un desenator.
- Dar, căpitane... - Dacă greșește...
Greșește, dar vreau să știe că greșește.
A fost impresionant mai devreme,
să observi fotografia șifonierului în casa victimei.
N-aveam nevoie de asta pentru a-mi dovedi punctul de vedere,
desigur, dar a ajutat.
Cu plăcere.
Trebuie să-mi întâlnesc curând prietenul.
O să fii bine dacă rămâi singur acasă?
Prietenul ăsta cu care te întâlnești...
când te-ai culcat ultima oară cu el?
E destul de evident că e un "el" și un fost iubit.
Eviți să-i menționezi sexul de câte ori vorbești despre el,
și-mi eviți privirea de câte ori spui "prieten".
Și știu că nu e iubitul tău curent, din cauza mersului tău.
Mersul meu?
Un studiu belgian a arătat că istoria orgasmică recentă a unei femei
poate fi deslușită după cum merge.
Al tău indică că a trecut o vreme.
Ți s-a spus că greșești la fel de des cum ai dreptate?
Sfatul meu... Culcă-te cu el... Va face minuni pentru starea ta.
- Bună! Scuze că am întârziat. - Te rog...
Eu ar trebui să-mi cer scuze.
Eu sunt cel care a trebuit să reprogrameze de două ori.
Asta e adevărat.
Procurorul te ține ocupat?
Dacă nu câștig cazuri pentru el, cum voi ajunge să-i iau slujba?
Tu ce faci?
Tocmai ai început cu un client săptămâna trecută, nu?
Cum merge?
Bine, fantastic!
Deci, cum e...
Alcoolică, dependentă, ambele?
Știi că nu vorbesc despre clienții mei, nu?
Scuze.
Știu că nu mai suntem împreună, dar tot îmi fac griji pentru tine.
Sunt bine.
Chestia e că nu sunt singurul care-și face griji.
Doamne, părinții mei... Spune-mi că nu te-au sunat.
Au spus că nu le răspunzi la telefoane.
Da. Nu am nevoie de o predică de fiecare dacă când vorbim, deci...
Sunt confuzi, Joan.
Cândva ai fost chirurg. Acum faci pe bona pentru dependenți de droguri.
Știu cât de mult te-a durut când ai pierdut acel pacient,
dar dacă faci toate astea dintr-un fel de auto-pedepsire...
Fac asta pentru că chiar sunt bună la ea.
Nu știu de ce e așa greu de înțeles.
Bună! Am făcut cafea.
Mulțumesc.
Va fi chiar aici, când ești gata.
Văd că nu mi-ai ascultat sfatul.
Nu te-ai culcat cu fostul.
La ce lucrezi?
Raportul preliminar de autopsie al lui Casey McManus
a venit de curând.
Trec în revistă particularitățile.
Credeam că e o singură particularitate...
rana împușcată de la cap.
Victima suferea și de distrofie endoeptelială a corneei.
E o depunere pigmentară pe cornee.
Asta e o boală genetică.
Dar cum e asta relevant?
Cum nu este?
Putem vorbi despre căpitanul Gregson?
Mi-e teamă că e căsătorit, e destul de fericit.
Glumețule!
Vorbeam cu el aseară, și vroiam să știu de ce nu i-ai spus
unde ai fost în ultimele 6 luni.
Mi-a spus că l-ai sunat de pe Heathrow acum 10 zile,
când eu știu sigur că încă erai la clinica din New York.
Ești un căpitan foarte decorat al poliției din New York.
Ai permite unui dependent de droguri în recuperare
- să aibă acces la cazuri sensibile? - Nu spun că...
Îl pot ajuta, dar numai dacă mă lasă.
- BIne, dar tu nu ești... - Să-i spui asta ar fi
o violare a secretului client-companion.
Te-aș putea da în judecată.
Evident, n-am să-i spun nimic.
Dar mă gândesc că e trist că nu poți fi sincer
cu un om care, din câte îmi dau seama,
e cel mai apropiat lucru pe care îl ai de un prieten.
Asta-i tot.
Sherlock Holmes.
Da, sunt Bell.
Căpitanul mi-a dat numărul tău.
Nu-mi vine să cred că spun asta, dar am găsit-o pe femeia din schița
care a fost generată aseară.
Cea pe care vecinul a văzut-o plecând de la Casey McManus?
Da... Cât de repede poți ajunge la spitalui St. Isidora pe Est 93?
Presupun că deja ai unul din astea?
Da, brunetă, vreo 30 de ani, aproximativ 1.65 metri.
Căpitanul Gregson mi l-a trimis pe mail.
- Unde e? - Ajung și la asta.
Mai întâi, am să-ți spun cum am ajuns aici.
Eram pe cale să difuzez schița peste tot,
când unul din vechii mei amici mi-a spus
că fata din portret i se pare cunoscută.
Mi-a dat un nume, iar numele m-a dus la un fotograf.
Yvette Ellison... brunetă,
30 și ceva de ani.
Am strecurat poza ei între alte câteva pentru vecin,
iar el a ales-o... imediat.
A spus, și citez, "Nu am absolut nicio îndoială."
Asta e fata pe care a văzut-o pe scări aseară.
O să mă faci să ghicesc unde e, dle detectiv,
sau o să-mi arăți?
O să-ți arăt.
Dle Holmes, dră Watson, faceți cunoștință cu Yvette Ellison.
A încercat să se sinucidă acum 3 zile.
A luat un pumn de somnifere cu o sticlă de vodcă.
Amicul meu era acolo când au luat-o paramedicii,
și de-asta a recunoscut-o.
De atunci, e în comă.
Acum 3 zile?
Da, vecinul a mințit.
A făcut o descriere și apoi a identificat
pe una din singurele persoane din oraș despre care știm
că nu l-ar fi putut ucide aseară pe Casey McManus,
deci mulțumesc pentru consultație,
dar cred că voi prelua eu de aici.
Deci detectivul Bell avea dreptate. E așa...?
- Yvette! - Ce naiba e cu tine?
Ochii închiși nu sunt neapărat din cauza comei.
Crezi că se preface?
E deodorant T-Blossom... același care era la locul faptei.
Ce faci?
- Caut o seringă. - Pentru ce?
O s-o înfig în părțile moi ale coapsei drei Ellison.
Sunt multe terminații nervoase acolo... nimeni nu s-ar putea preface așa.
Dacă vroiai să știi dacă chiar este în comă,
trebuia doar să mă rogi.
Asta e în regulă, dar eu nu-i pot înfige o seringă în coapsă?
E un test pentru pseudocomă.
Când mâna unui pacient e eliberată direct deasupra feței,
ar trebui să lovească fața în cădere.
E ușor să te prefaci.
Da, dar respirația și reacția pupilelor nu sunt,
iar ale ei sunt similare cu cele ale unui pacient în comă.
Coma ei e reală. Nu l-a ucis pe bărbatul ăla aseară.
Vă pot ajuta?
E pacienta ta?
Da.
Coma ei e cât se poate de reală.
Asta a fost o fundătură.
De fapt, n-a fost.
Detectivul Bell a găsit chipul potrivit, dar fata greșită.
Era o carte pe noptiera lui Yvette.
Evident, cineva i-a citit.
Inscripția de pe interiorul coperții spune,
"Pentru Yvette și Rebecca, la împlinirea a 5 ani."
"La împlinirea a 5 ani", ca într-o zi de naștere comună.
Yvette are o soră geamănă.
Yvette și Rebecca Ellison au fost singurii copii
ai lui Charles Ellison, care a murit acum câteva luni.
Charles Ellison... de ce-mi sună numele cunoscut?
Magnat al transporturilor navale, multimilionar.
Două parcuri și o școală îi poartă numele.
Conform ăstuia, Rebecca a condus ani de zile fondul de caritate al familiei.
Iar tu crezi că vecinul lui Casey McManus
nu a văzut-o pe Yvette aseară, ci pe sora ei?
Îndrăznesc să spun că începi să te prinzi de raționamentul deductiv, Watson.
Scuzați-mă, ne puteți arăta unde este Rebecca Ellison?
Eu sunt Rebecca Ellison.
E brunetă, are ochi căprui, pistrui.
Îmi pare rău. Cred că mă confundați cu sora mea, Yvette.
Suntem surori gemene, nu identice.
Ea nu se simte bine în clipa asta. E la spital.
Vă pot ajuta cu ceva?
Suntem bine. Mulțumesc.
Te distrezi?
Nu-ți dai seama?
Încă te gândești la caz.
Evident, Yvette Ellison nu l-a ucis pe Casey McManus,
dar fiindcă vecinul i-a ales poza dintre multe altele,
se înțelege că adevăratul ucigaș e de o asemănare izbitoare.
Întrebarea e, cine e și ce a avut cu Casey?
E posibil ca detectivul Bell să aibă dreptate,
iar vecinul să fi mințit că a văzut-o pe femeie pe scări?
Zilele trecute am găsit ceva în dulap.
Era masca de piele cu fermoar? Jur că o păstrez pentru un prieten.
E un trofeu de la un caz vechi.
Uitasem că încă o am.
Poți s-o arunci.
Știu că e a ta pentru că are numele tău inscripționat pe ea.
Și? Obișnuiam să cânt. Ce-i cu asta?
Mă gândeam că ar fi o adăugare drăguță la regimul tău post-reabilitare.
Cântatul la un instrument te poate elibera de mult stres.
Crezi că sunt stresat?
Cred... că ai multe pe cap, și te agiți foarte tare
cu toată munca asta cu poliția.
Nu mai cânt. Teoria mansardei...
Cântatul îmi ocupa prea mult spațiu în creier, așa că m-am oprit.
Asta nici măcar nu are logică.
Nu poți să te dezveți de ceva ce știi deja.
Pe 5 dolari că e fostul iubit.
Răspunde. Nu plec nicăieri.
- Bună. - Bună.
- Un moment nepotrivit? - Nu prea.
Totul e bine?
Care-i treaba?
Tocmai am plecat de la muncă și am vrut să văd ce faci.
Sunt bine.
Dar ai spus că nu e un moment potrivit.
Sunt prinsă cu... știi tu, ceva... Ce...
Dumnezeule! Ce naiba?
Joan?
Ce este? Totul e bine?
Ty, o să te sun eu.
Aveai dreptate cu eliberarea de stres.
Pentru o secundă, m-am simțit ca Jimi Hendrix.
Nu trebuia să faci asta.
Ty... ce nume amuzant.
- Substantiv, verb, naționalitate. - Nu mai schimba subiectele!
Nu te mai lua de lucrurile mele.
Nu aș fi făcut asta dacă te-ai fi deschis în fața mea.
Trebuie să învățăm unul despre altul. Așa funcționează relația noastră.
Bună seara, căpitane. Cu ce vă pot ajuta?
Mă poți întâlni în Queens.
Mai e o moarte prin împușcare.
Pare a fi aceeași armă care l-a ucis pe Casey McManus.
Dat fiind că vecinul lui McManus e în custodie de aseară,
aș spune că asta îl scapă de acuzația de crimă, nu?
Sunt destul de mare să recunosc când greșesc.
Nu înseamnă că n-a mințit despre vecinul pe care pretinde că l-a văzut.
Trăgătorul era din nou așezat.
Ai idee de ce?
Miros același deodorant pe care l-am mirosit și dincolo.
Deci știm cum miroase ucigașul nostru.
Ce păcat că nu putem da în urmărire o subsuoară.
Sherlock?
Ai spus că prima victimă suferea de distrofie endoeptelială, nu?
Ce e cu ea?
Medicamentul ăsta e folosit ca tratament.
- Mașinile de știri sunt aici. - Perfect!
Le spui că avem 2 victime fără nicio legătură între ele, sau o fac eu?
De fapt, căpitane, legătura e destul de clară.
Ambele victime sufereau de aceeași boală genetică rară.
O depunere pigmentară pe cornee.
Dacă ignori pentru moment culoarea pielii, vei observa...
forma din frunte a părului, structura osoasă a feței.
Spune-mi că nu pare familiar.
Casey McManus și femeia asta erau mai mult ca legați.
Erau frate și soră.
Ai avut dreptate că cele două victime erau rude.
Testul ADN a arătat că erau pe jumătate frați.
Dacă mai contează, trăsăturile genetice sugerează
că părintele pe care-l aveau în comun era tatăl.
Da, legistul nostru a spus același lucru,
dar conform interviurilor cu prietenii și membrii familiei,
nimeni nu știa de existența celuilalt.
Mama lui Casey McManus l-a făcut în afara căsniciei.
Nu i-a spus cine era tatăl său adevărat.
La fel pentru Anna Webster.
Din câte știau ei, erau singurii copii.
Amândoi aveau un tată misterios.
Amândoi au fost uciși la o zi distanță.
Evident, nu e o coincidență.
- Crezi că poate el i-a ucis? - Nu.
Încă cred că ucigașul e o femeie.
Dar identificându-l pe tată ne poate apropia de identificarea ei.
Sunt sigur că mamele victimelor ne pot ajuta cu asta.
Da, așa ai crede.
Mama lui Casey a murit într-un accident de mașină în '97.
A Annei Webster a murit de cancer în 2008.
Niciuna nu a vorbit cu nimeni.
Tocmai am găsit asta.
Anna Webster a completat o plângere acum câteva săpămâni,
despre un tip despre care credea că o urmărește.
L-a văzut parcat în fața casei într-o dimineață,
și a înhățat câteva poze de la fereastra ei.
Mă gândesc că poate ăsta e tatăl pe care încercăm să-l găsim.
Vârsta e corectă.
Dar sunt circa...
zero asemănări familiale.
Nu e tatăl, nici pe departe.
Sunt destul de sigur că Holmes are dreptate.
Cum?
Pentru că, credeți sau nu, îl cunosc pe tipul ăsta.
Tommy Gregson, în carne și oase!
- Cât timp a trecut, Mike? 4 sau 5 ani? - Salut, Mike, ce mai faci?
Uită-te în jur și spune-mi.
Eu și Mike am venit împreună în departament.
Pe urmă a ajuns mare și tare.
A început să lucreze în sectorul privat.
A devenit anchetator principal pentru ăștia de aici.
Mike, aceștia sunt detectivul Bell, dra Watson și dl Holmes.
Da. Vă servesc cu ceva? Fata mea face un expresso criminal.
Nu, de fapt, suntem pe fugă.
Speram să ne poți spune de ce o urmăreai pe fata asta.
Nu am mai văzut-o în viața mea.
Mike...
Nu pot vorbi despre asta.
Are de-a face cu un caz pentru unul din clienții firmei.
E secret profesional.
- Mike, fata a fost ucisă aseară. - Știu.
Am văzut la știri și cred că e nașpa,
și părea un copil bun,
dar știți cum e... Regulile sunt reguli.
- Mike... Cu cine vorbești? - Mă scuzați.
Scuze, puteți să... scuzați-mă o secundă...
Vă supărați dacă-mi spuneți mai multe despre planta asta minunată.
Lucrați multe nopți, dle McGee.
Îmi dau seama după ochii dvs, dar știți ce mai pot spune?
Că ați început să luați metamfetamină, pentru a sta treaz și alert.
Clipiți excesiv. Ochii vă fug.
De asemenea, ați slăbit mult în ultimele luni,
deși dieta dvs e la fel de revoltătoare ca întotdeauna.
Și, deoarece carotida a început să vă pulseze frenetic,
mă face să cred că stocul e în apropiere. Poate în birou?
Spuneți-ne chiar acum ce vrem să știm,
și nu voi începe să vă arunc conținutul sertarelor
în fața căpitanului Gregson și a detectivului Bell.
De asemenea...
când veți fi gata să vă puneți ordine în viață...
Centrul de Dezintoxicare Hemdale e recomandarea mea cea mai puternică.
Au chiar și piscină.
Bine.
Tommy... din moment ce noi doi ne cunoaștem de multă vreme...
O să iau dosarul ăsta și o să-l las pe biroul meu.
O să mă duc la toaletă...
Ce se întâmplă aici cât sunt plecat, știi tu... se întâmplă.
- Mulțumesc, Mike. - Da... Sigur, Tommy.
Sigur.
Casey McManus
și Anna Webster...
Ți-ai angajat avocații să-i investigheze acum câteva luni... De ce?
Pentru că ai descoperit că Anna și Casey sunt frații tăi vitregi.
Charles, tatăl tău, a fost un prosper om de afaceri,
dar și un mare afemeiat,
le-a dat naștere în afara căsătoriei cu zeci de ani în urmă.
Le-a plătit mamele să-și țină gura.
V-a spus ție și lui Yvette de existența lor pe patul de moarte.
Acum, amândoi sunt morți.
Coincidență?
Suspectez că nu.
Despre ce vorbiți? Cum adică, amândoi sunt morți?
Vrea să spună, dră Ellison,
că nu trebuie să-ți mai faci griji că vor mai veni după banii tăi.
Știm că Charles și-a lăsat averea ție și lui Yvette,
dar n-a spus nimic în testament care să oprească copiii din flori
să nu-și ceară partea lor.
Asta îi face moștenitori în ochii legii,
ceea ce înseamnă că dacă descoperă adevărata identitate a tatălui lor,
ar putea să pretindă o parte din considerabila moștenire,
reducând partea ta și a surorii tale cu vreo două treimi.
De-asta ți-ai pus avocații să-i investigheze,
și de-asta
- cred că i-ai ucis. - N-am ucis pe nimeni.
Ne spuneți unde erați acum 2 nopți, între orele 20:00 și 22:00?
Eram... acasă. Am fost singură.
- Asta înseamnă, nu. - Poate e timpul să mergem la secție.
Nu.
Ați avut dreptate despre tata. Ne-a spus mie și surorii mele
despre Casey și Anna, chiar înainte să moară.
Și da, știam că ar putea ridica pretenții la o parte din moștenire.
A fost foarte dificil pentru noi.
Am fost foarte furioase pe el. Nu ne-a venit să credem
că ne-a putut ascunde așa ceva.
Dar era foarte bolnav, iar noi...
După ce a murit, am tot vorbit despre ce am putea face.
Niciuna dintre noi nu vroia să păstreze secretul,
dar să dăm zeci de milioane unor străini părea o nebunie.
De-asta am vorbit cu avocații lui.
Am vrut să-i verifice pe Casey și Anna,
ca să putem avea toate elementele la dispoziție.
Poate unde locuiesc... Cum ar putea intra în casele lor...
Nu. Nimic de genul ăsta.
Am vrut doar să știm ce fel de oameni erau.
Dar după aceea, înainte de a lua vreo decizie...
Yvette a intrat în vrie.
A început să se vadă cu un bărbat însurat,
a început să bea. Apoi a încercat să se sinucidă.
"Încercarea de sinucidere", corect,
pentru că încep să mă întreb dacă chiar a fost asta.
Trebuie să presupun că, fără ca Yvette să-ți mai stea în cale,
ai vrut să moștenești totul, în întregime.
Nu m-ar surprinde să aflu
că ai convins-o cumva să ia pastilele alea.
Nu mi-aș răni niciodată sora.
Dră Ellison,
dacă vreți să veniți cu noi...
Doar încă ceva.
De ce te-ai deghizat în Yvette pentru a comite crimele?
Martorul te-a văzut la locul primei crime, dar a descris-o pe sora ta.
Știu că-i ești soră geamănă,
dar cu o perucă, un pic de machiaj,
ați semăna foarte mult.
Întrebarea e, de ce ai vrea asta?
Ce rost avea să înscenezi asta unei femei aflate în comă?
Ai folosit chiar și parfumul ei.
O lovitură de maestru, dacă stai să te gândești.
Ești nebun!
Te-a lovit zdravăn?
E stângace. M-a luat prin surprindere.
Partea asta e tare, de la palmă.
Partea asta, funduleț de bebe.
- Ty, ce naiba faci aici? - Cum adică, ce naiba fac aici?
Cina, ții minte? Ai spus ora 6:00.
Nu am spus nimic. Cum ai găsit locul ăsta?
Mailul tău... Ai spus că prietenul tău are o petrecere și să vin și eu.
Ty! Ce plăcere să te cunosc!
Joan mi-a spus atât de puține despre tine...
- Mi-ai piratat mailul? - "Piratat" e un cuvânt atât de urât.
Joan, ce se petrece?
Tu ce crezi, Ty? E o petrecere.
Totuși, nu sunt sigur de asta.
Cu ăsta îți faci de cap. Doar dacă...
Știi ceva? Asta a fost o greșeală.
Nu înțeleg. Cine e tipul ăsta?
E...
e prietenul meu, și e un glumeț, și te-a adus aici să mă oftice.
- Deci... - E iubitul tău...
Nu.
Nici măcar pe aproape.
Știi ceva? Îmi pare nespus de rău. O să te sun mâine, bine?
Am băut câteva pahare cu procurorul pentru asta.
Spune-i prietenul tău că are noroc că nu l-am pocnit.
Dacă o faci vreodată, lovește din stânga.
Unde se duce? Am spus eu ceva?
Nu-i în regulă să-mi invadezi intimitatea.
Spuse marea maestră a invadării intimității.
Sunt aici să lucrez cu tine.
Credeam că ai înțeles asta până acum.
Îmi pare rău, dar nu tu ai spus că ar trebui
să învățăm mai multe unul despre celălalt?
Așa funcționează chestia asta, nu?
E din cauza viorii de ieri?
Pentru că cred că ți-ai expus punctul de vedere când i-ai dat foc!
Nu mi-am făcut clar punctul de vedere, dacă tu nu l-ai înțeles.
Prietenia nu e o cerință a coabitării.
Îmi voi păstra secretele. Tu, pe ale tale.
Dacă peste 5 săptămâni sunt "curat", vom merge pe drumuri separate, nu?
Holmes.
Sunt căpitanul Gregson. Mă gândeam că ar trebui să știi
că-i dăm drumul Rebeccăi Ellison.
Poftim?
Verificarea casei ei și a afacerii nu a scos nimic la iveală,
iar camerele de securitate de la apartamentul ei
confirmă că era acolo în momentul fiecărei dintre crime,
exact cum a spus și ea.
Intră înainte de 7:00 în ambele seri,
și nu mai pleacă până a doua zi dimineață.
Nu i-a ucis pe Casey McManus sau pe Anna Webster.
Voi știți că, a fi aici, e un mare pas înainte,
iar o parte din mine...
Nu-mi vin să cred că, cu tot ce avem de făcut,
m-ai târât la un alt festival al dependeților.
Nu avem unde să fim în următoarele 45 de minute decât la întâlnirea asta.
I-a păcălit.
Încă nu știu cum, dar i-a păcălit.
Rebecca Ellison.
Încă cred că ea este cea care
i-a ucis pe Casey McManus și Anna Webster.
Preferi să mă bag în altă transă?
Deja m-am gândit la asta.
Am luat-o de pe masa de acolo.
Dacă-ți dă prin cap s-o faci, ți-o înfig în părțile moi ale coapsei.
- Sunt multe terminații nervoase acolo. - N-ai îndrăzni.
Cine ar vrea să urmeze?
Numele meu este Elaine, și sunt o dependentă.
Bună, Elaine.
Sunt "curată" de exact 360 de zile.
Încă 5 zile, și voi face anul.
Știu că ar trebui să fiu mândră.
Știu că ar trebui să fiu încântată, dar nu pot fi.
Pentru că nu sunt singura
a cărei viață a fost ruinată de dependența mea.
Drogul meu a fost...
Cânt iar la vioară.
Cea mai mică din lume.
Credeam că vei fi fericită.
De-asta m-am decis să mă agăț de un doctor, în schimb.
Am întâlnit un tip fantastic,
Steven, un generalist,
și m-am prefăcut că sunt moartă după el, știți?
Era căsătorit.
Avea 3 fiice minunate.
Dar nu mi-a păsat de asta.
Mi-a păsat numai de mine și de ce aveam eu nevoie.
Când eram împreună, era ca și cum nici măcar nu-l vedeam.
Tot ce vedeam erau drogurile.
Și, într-un final, soția sa a aflat și a sunat la poliție,
și...
deși eu am fost cea care a început totul,
el a fost cel care a mers la închisoare.
Vedeți voi, făcuse un jurământ.
Promisese să nu facă rău.
Cum rămâne cu răul pe care i l-am făcut eu?
- Trebuie să plecăm. - Poftim?
Știi că tatăl tău vrea să participi la întâlnirile astea.
Tocmai am făcut o descoperire legată de anchetă,
iar tu vrei să stau aici și să spun povești ca un copil.
Crezi că nu știu că ai spune orice ca să scapi de întâlnirile astea?
Dacă crezi că sunt importante,
atunci bine, mâine voi merge la două sau la 10,
dar în clipa asta avem un ucigaș de oprit.
- Spune-mi care e descoperirea. - Poftim?
Ai spus că ai făcut o descoperire... Care e asta?
N-avem timp de asta!
Trebuie să o găsim pe Rebecca Ellison chiar acum!
Ai spus mai devreme că nu trebuie să fim prieteni, și aveai dreptate.
Dar trebuie să avem încredere unul în celălalt.
Spune-mi ce se petrece, și voi încerca să te ajut.
Nu o face și voi fi exact opusul ajutorului.
Pentru că eu consider creierele
mult superioare banilor în orice mod.
Poate ai observat că dacă un...
Ucigașo!
Poate ai păcălit poliția.
Dar nu m-ai păcălit pe mine.
Știu că tu ești cea care i-a ucis pe Casey McManus și Anna Webster.
Ieși afară! Chiar acum! Soră!
Camerele de supraveghere din clădirea ta...
Cele care îți sprijină așa-zisul "alibi"?
- Le-ai corupt cumva. - Ce se petrece aici?
Sunt pe urmele tale, dră Ellison. De fapt, ți-am luat-o cu mult înainte.
Știu totul despre al treilea posibil moștenitor.
- Poftim? - Al treilea bastard al lui tati.
Mi-am dat seama cine e.
Mary Margaret Phelps. Strada West Tremont 80-33, Morris Heights.
Nu te preface că nu știi deja. Nu ești o actriță atât de bună.
Holmes, înapoi!
Când nu te-am putut opri, i-am dat mesaj.
Da. Opusul ajutorului! Mulțumesc!
Știi ceva? Nu contează, pentru că, din seara asta,
Mary Margaret are propriul său bodyguard personal.
Eu. O voi urmări non-stop,
și nu te voi lăsa să te apropii de ea.
- Ajunge! - Lasă-mă!
Bine.
Asta e. Haide!
Tocmai ai atacat un ofițer de poliție,
ceea ce înseamnă
că-ți vei petrece noaptea la închisoare. Să mergem!
Încă nu am terminat, dră Ellison. Nici pe departe!
- Nu te voi lăsa s-o rănești! - Pardon!
Înțelegi? Nu te voi lăsa s-o rănești!
Să mergem!
Lasă arma jos, dră Ellison.
Sau preferi să-ți spun Yvette?
Nu înțeleg. Ea era în comă. Acum e bine?
Nu era o comă obișnuită.
Era indusă medical de doctorul ei.
O băga și o scotea din comă, așa cum era nevoie.
Pentru a-i omorî pe Casey și Anna.
Nu înțeleg. De ce ar...
Pentru că e bărbatul însurat cu care ea avea o aventură.
Evident, nu ți l-a prezentat niciodată.
Pentru că și el făcea parte din planul ei
de a-și proteja banii de copiii nelegitimi ai tatălui ei.
Când l-am întâlnit ieri,
am observat o bucățică de piele deschisă la culoare pe degetul său.
Evident, nu mai purta verigheta de puțină vreme.
În clipa aia nu m-am gândit la asta,
dar, după aceea,
la întâlnirea la care am participat în seara asta am auzit povestea
unei femei care și-a sedus doctorul
pentru a profita de expertiza sa medicală.
Și m-a făcut să mă gândesc
la situația delicată a surorii tale și a ta.
Două moștenitoare află de existența a doi frați vitregi
cu câteva zile înainte de a-și primi moștenirea destul de mare.
Unul are o inimă mare, celălalt...
Cel cu inima mare vrea să împartă.
Trebuie să-i cunoască pe oamenii ăștia.
Să-i primească în familie, și să împartă cu ei multele binecuvântări.
Cea cu inimă mică ar prefera să-i vadă morți.
Problema e că știe că numai ea și cealaltă persoană, sora ei, au motive să-i ucidă.
Mai știe și că, acest motiv, în timp, ar putea duce cu ușurință la ea.
Ce are de făcut? Găsește un alibi care e dincolo de orice bănuială.
Atrage de partea ei pe cineva care are cunoștințele
și expertiza
nu numai de a o ajuta să însceneze o tentativă de sinucidere,
dar să o și bage în comă.
Doctorul lui Yvette a fost arestat cu puțin timp în urmă.
A recunoscut că i-a dat barbiturice pentru a o ține inconștientă,
nu numai pentru a păcăli aparatele care o monitorizează,
dar și pe oricine ar vrea să o examineze
când el nu era în preajmă.
Nu a fost un plan perfect, desigur.
Cu toate drogurile și mușchii atrofiați, era destul de slăbită.
De-asta stătea pe scaun când i-a împușcat pe Casey și Anna.
Pentru că, în clipa aia, îi era prea greu să stea în picioare.
Nu ți-am spus niciodată că aș vrea să împart banii, iar Yvette nu vrea.
Cum de-ai știut?
De ce altceva ar fi mers atât de departe?
Și al treilea moștenitor? Cel în casa căruia a intrat Yvette?
- E teafără? - Da.
Ea n-a existat niciodată.
Am inventat-o.
Ce ai văzut la spital, nimic nu era adevărat.
A fost o capcană.
Am făcut circ pentru a-l păcăli pe doctorul Yvettei.
Am anunțat numele și adresa moștenitorului.
Mary Margaret Phelps, West Tremont 80-33,
ca el să le audă.
Apoi l-am "atacat" pe detectivul Bell,
pentru ca bunul doctor să creadă că eu,
singura amenințare aparentă pentru planul lui și al lui Yvette,
voi fi în închisoare peste noapte, ceea ce le va oferi
o fereastră extrem de importantă de oportunitate.
Iar ei au mușcat momeala.
Pentru că, deși niciunul din ei nu auzise
de un al treilea moștenitor până în seara asta,
nu-și puteau asuma niciun risc.
În ce privește femeia pe care Yvette a urmărit-o până acasă...
ea e un ofițer de la secția asta.
Trebuie să iau legătura cu avocații.
Trebuie să văd dacă ei o pot ajuta.
Știu că ceea ce a făcut e de neiertat,
dar e totuși sora mea.
Erau numai alți doi moștenitori, dră Ellison.
Yvette l-a ucis ieri pe al doilea.
Deci, spune-mi...
Azi de ce era încă în comă?
De ce nu s-a trezit miraculos în dimineața asta?
Pe cine mai avea de ucis?
Te gândești, poate, că mai era cineva care stătea
între ea și întreaga moștenire a averii familiei?
Gândește-te la inima asta mare, dră Ellison.
O să bată mult timp de acum încolo.
Plecați?
- Cazul e închis, nu? - Este.
De-asta ar trebui să vii să bei ceva cu noi.
Bell face cinste.
Am ordinele mele.
Care spun că apreciez ajutorul pe care ni l-ai dat.
Deci, ce spui?
Bem ceva?
Cam într-o oră?
Poate altădată.
În regulă.
Alte cumpărături urât mirositoare. Ce frumos!
Ce e asta? Cinci seri la rând?
E meditarean. Sper că-ți place usturoiul.
Ai crede că, la cât te plătește tata, ai învăța să gătești.
Ce e?
Vrei să vorbești despre ce s-a întâmplat în seara asta la întâlnire?
S-a întâmplat ceva?
Ai ascultat. Ai lăsat pălăvrăgeala altcuiva
să-ți penetreze mansarda pe care o numești craniu,
și te-a ajutat să prinzi un ucigaș.
Vrei un mulțumesc? Bine. Mulțumesc.
Te închizi în fața oamenilor
și-ți refuzi lucruri care ți-ar putea aduce plăcere...
nu pentru că te face un anchetator mai bun,
ci pentru că este un fel de penitență?
Penitență?
Pentru ce s-a întâmplat în Londra.
Că ai fost dependent.
Nu știu. Cred că mi-a trecut prin cap
că ar putea fi ceva
pe care cineva l-ar putea face, și nici măcar să nu știi.
Întotdeauna ai știut-o, Watson.
Și, dacă n-ai știut-o, nu ar fi penitență.
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro